1234 skrev:For at få tråden lidt tilbage på sporet og få svaret lidt på nogle af dem jeg har glemt.avdotja skrev:Så længe man har nogle basale ting på plads - såsom egnet psyke/fysik og lidt økonomisk råderum - er man klar; alt andet kan man tage som det kommer - mennesket, som art, er fantastisk tilpasningsdygtigtHvis man altså har LYST! Men har svært ved at komme i tanke om noget dummere, hvis lysten reelt ikke er til stede, men snarere er et udtryk for at man “skylder” sin partner det.
Man kan stort set alt med et barn, men det ændrer ikke på at det at få et barn er en kæmpe livsændrende faktor på flere områder. Det vil påvirke din frihed, økonomi - ja selv din krop (i en kortere eller længere periode) - i mange, mange år ud i fremtiden.
Hvis man erstattede “få et barn” med noget som var bare tilnærmelsesvisende så livsomvæltende (ikke at jeg komme i tanke om hvad det skulle være. Binde sig til en uopsigelig kontrakt på 10 år, på den anden side af jordkloden måske?) er det klart for enhver at det er fuldstændig vanvittig at begive sig ud i hvis man ikke har lyst. Men lige med børn er det åbenbart (af - for mig - uforståelige årsager) helt legalt at sige “Kast dig bare ud i det, du skal nok blive klar når du står med det i armene”
Jeg er lidt nysgerrig hvad du mener med fysik? Altså om man fysisk kan holde til at gennemføre en graviditet eller?
...
Hovedsaligt ja: at man kan holde til en graviditet, fødsel og et liv med børn uden nævneværdige men. Jeg mener dog også, i ekstreme tilfælde, at man bør overveje om det er hensigtsmæssigt at give ens gener videre.